МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ
КИЇВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ЕКОНОМІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ 
ІМ. ВАДИМА ГЕТЬМАНА
КАФЕДРА МІЖНАРОДНОГО ТА ЄВРОПЕЙСЬКОГО ПРАВА

ЗАТВЕРДЖЕНО:
проректор з науково-педагогічної роботи
	_____________	 Колот А.М.

МЕТОДИЧНІ МАТЕРІАЛИ ЩОДО ЗМІСТУ ТА ОРГАНІЗАЦІЇ САМОСТІЙНОЇ РОБОТИ СТУДЕНТІВ, ПОТОЧНОГО І ПІДСУМКОВОГО КОНТРОЛЮ ЇХ ЗНАНЬ З ДИСЦИПЛІНИ 
«МІЖНАРОДНЕ ПРАВО»

УХВАЛЕНО:
на засіданні кафедри міжнародного 
та європейського права
                               Протокол № 4 від 17.05.06 р.

в.о. завідувача  кафедри________Ратушний С.М.

Погоджено:
Начальник науково-
методичного відділу ___________Субіна О.О.

Київ – 2006

ЗМІСТ

1.	Перелік питань, що охоплюють зміст робочої програми дисципліни …...………................с. 3
2.	Приклади типових індивідуальних завдань та 
завдань, що виносяться на іспит ………………….....................................................................…с. 8
3.	Карта самостійної роботи студентів ………………….………………..…..............................с. 11
4.	Порядок поточного і підсумкового контролю оцінювання знань з дисципліни ………..….с.13
5.	Особливості поточного контролю знань студентів заочної форми навчання…………….. с.28 
6.	Зразок екзаменаційного білета ……............................................................................………. с. 42
7.	Список рекомендованої літератури………............................…………………………...……с. 43

Перелік питань, що охоплюють зміст робочої програми дисципліни

1.	Міжнародне право як особлива правова система  
2.	Між владні відносини як об’єкт міжнародного права (jus inter gentes)   Погоджувальна природа міжнародного права 
3.	Координуюча, регулююча, забезпечувальна та охоронювальна функції міжнародного права  
4.	Взаємовплив та взаємодія міжнародного та внутрішньодержавного права  Поняття імплементації та трансформації 
5.	Моністична та дуалістична теорії співвідношення міжнародного та національного права  
6.	Формування звичаєвих норм міжнародного права  
7.	Міжнародні узвичаєння  
8.	“М’яке” право  
9.	Взаємодія міжнародного публічного та міжнародного приватного права  Взаємодія та взаємовплив міжнародного права, зовнішньої політики та дипломатії  
10.	Поняття системи міжнародного права  
11.	Періодизація історії міжнародного права 
12.	Міжнародне право у давнину 
13.	Міжнародне право у Середні віки (з 5 ст.  до Вестфальського миру 1648 р )  Міжнародне право з 1648 р.  до 1815 р 
14.	Міжнародне право з 1815 р.  до закінчення Першої світової війни  Міжнародне право з 1919 р . до створення ООН  
15.	Поняття норми міжнародного права 
16.	Види норм міжнародного права  
17.	Класифікація норм міжнародного права
18.	Імперативні та диспозитивні норми міжнародного права 
19.	Принципи міжнародного права  
20.	Норми jus cogens  
21.	Універсальні та партикулярні норми (регіональні, локальні)  
22.	Поняття джерел міжнародного права 
23.	Взаємодія договору та звичаю 
24.	Кодифікація і прогресивний розвиток міжнародного права  
25.	Роль міжнародних організацій в кодифікаційному процесі
26.	Неофіційна кодифікація міжнародного права  
27.	Поняття основних принципів міжнародного права 
28.	Загальновизнані принципи міжнародного права: основні та галузеві  
29.	Загальні питання правосуб’єктності в МП. Поняття та зміст міжнародної правосуб’єктності
30.	Виключна компетенція суб’єктів міжнародного права та їх представництво в міжнародних відносинах 
31.	Поняття суб’єктів міжнародного права 
32.	Первинні та вторинні суб’єкти міжнародного права 
33.	Держави як основні суб’єкти міжнародного права 
34.	Державоподібні утворення  як суб’єкти міжнародного права
35.	Міждержавні міжурядові організації – суб’єкти міжнародного права 
36.	Міжнародно-правове визнання  
37.	Правонаступництво держав  
38.	Поняття та види території  
39.	Правовий статус території та види правового режиму території  Територіальний суверенітет, територіальне верховенство, територіальні права 
40.	Теоретичне обґрунтування правової природи території (об’єктна теорія, теорія компетенції, просторова теорія)  
41.	Територія держави: поняття та склад  
42.	Протяжність державної території по горизонталі та по вертикалі  
43.	Державна територія з міжнародним режимом використання (Шпіцберген)  Поняття, види і способи встановлення державних кордонів 
44.	Специфіка визначення кордонів в надрах, повітряному просторі 

45.	Поняття та види міжнародної території загального користування  
46.	Територія із змішаним режимом: поняття та види 
47.	Міжнародні ріки (озера) 
48.	Проходження державних кордонів по міжнародним (прикордонним) рікам (озерам)  
49.	Правовий режим Арктики  
50.	Міжнародно-правовий режим Антарктики 
51.	Правовий режим космічного простору  
52.	Правовий статус космічний об’єктів  
53.	Поняття населення в міжнародному праві, його складові елементи та правовий статус в міжнародному та національному 
54.	Правове регулювання питань громадянства в Україні  Закон України “Про громадянство” 2001 р  
55.	Захист прав людини  
56.	Механізми міжнародного контролю за дотриманням прав людини    Європейський суд з прав людини  
57.	Захист прав людини в законодавстві України 
58.	Визначення поняття міжнародно-правової відповідальності 
59.	Підстави виникнення відповідальності  
60.	Види відповідальності: політична та матеріальна  Підстави звільнення від відповідальності 
61.	Форми політичної відповідальності: сатисфакція, репресалії, санкції  Поняття реторсії  Форми матеріальної відповідальності: реституція, репарація, субституція  Поняття контрибуції 
62.	Матеріальна відповідальність за шкідливі дії, не заборонені міжнародним правом  
63.	Поняття засобів мирного вирішення спорів 
64.	Системи мирних засобів вирішення спорів: переговори та консультації, їх місце в системі засобів мирного вирішення спорів 
65.	Міжнародний арбітраж  Постійний та разовий арбітраж 
66.	Постійна палата третейського суду.  Компетенція та склад
67.	Міжнародні судові процедури  
68.	Міжнародний суд ООН   
69.	Механізм мирного вирішення спорів міжнародними організаціями  
70.	Мирне вирішення спорів в рамках ООН  
71.	Система врегулювання спорів в рамках ОБСЄ  
72.	Процедури мирного вирішення спорів в ЛАД, ОАЄ, ОАД 
73.	Поняття та джерела права міжнародних договорів 
74.	Кодифікація права міжнародних договорів
75.	Національне законодавство і право міжнародних договорів  
76.	Поняття та юридична природа міжнародного договору
77.	Класифікація міжнародних договорів за об’єктом і колом
78.	Підготовка та прийняття тексту міжнародного договору
79.	Встановлення автентичності тексту договору  
80.	Способи вираження згоди на обов’язковість договорів  
81.	Застереження до міжнародних договорів  
82.	Реєстрація та публікація міжнародних договорів 
83.	Вступ договору в силу  
84.	Дія (застосування) міжнародних договорів  
85.	Договори і треті держави або треті міжнародні організації  
86.	Способи виразу згоди суб’єктів міжнародного права на обов’язковість міжнародного договору
87.	Депозитарій та його функції  
88.	Реєстрація договору 
89.	Публікація (промульгація) договору 
90.	Поняття недійсності міжнародних 
91.	Підстави недійсності договору: помилка, обман, підкуп представника, примус представника, примус держави шляхом застосування сили або погрози застосування сили 
92.	Загальні підстави припинення договору
93.	Розрив дипломатичних та консульських відносин та їх вплив на дію міжнародного 
94.	Поняття та цілі тлумачення міжнародних договорів
95.	Принципи тлумачення  міжнародних договорів
96.	Види тлумачення за суб’єктами, що тлумачать
97.	Поняття та джерела права міжнародних організацій  
98.	Поняття та ознаки міжнародних міждержавних організацій  
99.	Класифікація міжнародних організацій 
100.	Порядок створення міжнародних організацій: прийняття статутних документів, створення матеріальної структури, початок функціонування органів  
101.	Правосуб’єктність міжнародних організацій 
102.	Членство в міжнародних організаціях
103.	Органи міжнародних організацій  
104.	ООН та організації системи ООН
105.	Міжнародні регіональні організації (ОАД, Асоціація держав Південно-Східної Азії, СНД, Рада Європи, ОБСЄ)
106.	Міжрегіональні організації (ОІК)  
107.	Міжнародні неурядові організації, їх поняття та роль в міжнародному праві  
108.	Поняття дипломатичного права 
109.	Державні органи зовнішніх 
110.	Склад та функції дипломатичного представництва
111.	Початок і припинення дипломатичної місії  
112.	Імунітети і привілеї дипломатичного представництва та його персоналу  Спеціальні місії  
113.	Законодавство України про дипломатичну службу  
114.	Законодавство України про консульську службу України  
115.	Встановлення консульських зносин і відкриття консульств
116.	Консульський округ  
117.	Консульські привілеї і імунітети і їх відмінність від дипломатичних  
118.	Інститут почесних консулів 
119.	Поняття права міжнародної безпеки 
120.	Принципи міжнародної безпеки  
121.	Міжнародно-правові заходи забезпечення міжнародної безпеки 
122.	Система підтримання миру та безпеки по Статуту ООН 
123.	Сучасна концепція підтримання миру в рамках ООН
124.	Багатонаціональні сили поза межами ООН, їх правовий статус 
125.	Регіональна безпека, її співвідношення, із всесвітньою системою безпеки  Міжнародно-правове регулювання безпеки в рамках ОБСЄ, ОАГ, ОАЄ, ЛАД, СНД  
126.	НАТО, цілі, принципи і система 
127.	Договірні форми співробітництва між Україною та НАТО  
128.	Гаазьке та Женевське право 
129.	Створення Міжнародного Комітету Червоно Хреста 
130.	Поняття міжнародної протидії боротьби із злочинністю і об’єктивні передумови, які визначають спільну боротьбу держав 
131.	Міжнародні злочини та злочини міжнародного характеру та їх негативний вплив на міжнародні відносини  
132.	Співробітництво держав у боротьбі із злочинністю і його основні міжнародно-правові 
133.	Координація діяльності держав у боротьбі із злочинами міжнародного характеру
134.	Роль ООН і її органів у боротьбі із злочинністю, функціональні комісії ЕКОСОР та їх діяльність 
135.	Міжнародна боротьба з тероризмом і її значення на сучасному етапі   Боротьба з незаконним оборотом наркотичних засобів і психотропних речовин  
136.	Екстрадиція як інститут  правової допомоги між державами  
137.	Міжнародна організація кримінальної поліції (Інтерпол)
138.	Поняття та джерела міжнародного морського права
139.	Види (класифікація) морських просторів
140.	Правовий режим внутрішніх морських вод  
141.	Правовий режим суден в іноземних портах  
142.	Історичні затоки і історичні води 
143.	Поняття та правовий режим територіального моря  
144.	Кримінальна та цивільна юрисдикція прибережної держави щодо суден, які здійснюють право мирного проходу через територіальне море
145.	Прилеглі зони.  Поняття, види, правовий режим
146.	Протоки, що використовуються для міжнародного судноплавства
147.	Правовий режим Чорноморських каналів  
148.	Поняття держави-архіпелагу  
149.	Архіпелажні води, поняття та правовий режим 
150.	Виключна економічна зона.  Поняття та ширина ВЕЗ  
151.	Континентальний 
152.	Відкрите море.  Поняття.  Правовий режим 
153.	Принцип свободи відкритого моря та його елементи 
154.	Правовий режим суден у відкритому морі  
155.	Міжнародний район морського дна (район)  
156.	Міжнародні канали
157.	Правовий режим Суецького, Панамського та Кільського каналів 
158.	Поняття міжнародного повітряного права 
159.	Прогресивний розвиток та кодифікація МПП 
160.	Повітряний простір як територія
161.	Види і міжнародно-правовий режим частин повітряного простору 
162.	Принципи МПП: виключного та повного суверенітету держави над їх повітряним простором, свободи польотів у відкритому повітряному просторі, забезпечення безпеки міжнародної цивільної авіації  
163.	Міжнародні польоти, визначення та класифікація 
164.	Підстави та умови виконання регулярних та нерегулярних міжнародних польотів в межах іноземної території 
165.	Підстави та умови виконання польотів в межах міжнародної території загального користування (над відкритим морем)
166.	Міжнародні повітряні сполучення: поняття, система  
167.	Комерційні право або “свободи повітря”  
168.	Повітряне судно як різновид літального апарату, визначення 
169.	Правовий статус повітряного судна  
170.	Цивільні і державні повітряні судна
171.	Авіація загального призначення
172.	Акти незаконного втручання в діяльність цивільної авіації: поняття та види  Міжнародні авіаційні організації  ІКАО  ЄКАК, Європейська Організація щодо забезпечення безпеки аеронавігації (Євро контроль)

Приклади типових ІНДИВІДУАЛЬНИХ ЗАВДАНЬ ТА завдань, що виносяться на іспит
	
На іспит виносяться питання, які мають узагальнюючий, комплексний  чи порівняльний  характер, можуть передбачати  необхідність порівняльного аналізу певних правових категорій,  визначення особливостей  міжнародно-правового режиму чи статусу, або мають практичне спрямування; формулювання питання може  припускати наявність знань кількох тем навчальної програми тощо.

1. Особливості правонаступництва після розпаду СРС
2. Вирішення територіальних спорів між державами (на прикладах)
3. Компетенція та структура Міжнародного Кримінального Суду

1. Механізми мирного вирішення спорів в рамках ОБСЄ (на прикладах)
2. Види забезпечення виконання міжнародних договорів держави
3. Міжнародно-правове регулювання протидії піратству

1. Правові проблеми екології та авіаційних перевезень
2. Міжнародно-правове регулювання супутникового зв’язку 
3. Реформування ООН в 21 ст.

Приклади типових завдань 
ІНДИВІДУАЛЬНОГО ХАРАКТЕРУ (ВИБІРКОВИХ)

Типові  теми для  виконання завдань наукового характеру 
(написання реферату, есе тощо)
•	Міжнародне право як особлива правова система  
•	Міжвладні відносини як об’єкт міжнародного права (jus inter gentes)   Погоджувальна природа міжнародного права 
•	Координуюча, регулююча, забезпечувальна та охоронювальна функції міжнародного права  
•	Взаємовплив та взаємодія міжнародного та внутрішньодержавного права  Поняття імплементації та трансформації 
•	Моністична та дуалістична теорії співвідношення міжнародного та національного права  
•	Формування звичаєвих норм міжнародного права  
•	Міжнародні узвичаєння  
•	“М’яке” право  
•	Взаємодія міжнародного публічного та міжнародного приватного права  Взаємодія та взаємовплив міжнародного права, зовнішньої політики та дипломатії  
•	Поняття системи міжнародного права  
•	Періодизація історії міжнародного права 
•	Міжнародне право у давнину 
•	Міжнародне право у Середні віки (з 5 ст.  до Вестфальського миру 1648 р )  Міжнародне право з 1648 р.  до 1815 р 
•	Міжнародне право з 1815 р.  до закінчення Першої світової війни  Міжнародне право з 1919 р . до створення ООН  
•	Поняття норми міжнародного права 
•	Види норм міжнародного права  
•	Класифікація норм міжнародного права
•	Імперативні та диспозитивні норми міжнародного права 
•	Принципи міжнародного права  
•	Норми jus cogens  
•	Універсальні та партикулярні норми (регіональні, локальні)  

Типові  приклади завдань практичного характеру

Проаналізувати :
•	Прецеденти, які видаються кожній групі на кожну тему
 Вирішити типові задачі, які видаються кожній групі на кодну тему

Скласти таблиці:
Порядку відрахування територіального моря
Порівняльної характеристики матеріальної та політичної відповідальності
Порівняння джерел міжнародного публічного права та міжнародного приватного права

3. КАРТА САМОСТІЙНОЇ РОБОТИ СТУДЕНТІВ
з дисципліни цивільне право України
для студентів спеціальності «Правознавство»

Види самостійної роботи	Планові терміни виконання	Форми контролю та звітності	Максимальна кількість
балів	
Денна та вечірня форми навчання (6-й семестр)	
І. Обов’язкові	
1.1. Підготовка до семінарських занять	за розкладом занять	Активність та результативність під час семінарського заняття	5	
1.2. Виконання двох модульних завдань	за розкладом занять	Виконання завдання для модульного контролю №1
Виконання завдання для модульного контролю №2	10

10
	
1.3. Вивчення тем та питань, що відводяться на самостійне опрацювання	До кінця другого тижня травня	Усне опитування під час індивідуально-консультативної роботи	
10	
Разом балів за обов’язкові види СРС	30	
ІІ. Вибіркові	
2.1. Написання реферату чи іншої наукової роботи теоретичного характеру	До кінця другого тижня травня	Захист роботи під час семінарського заняття або в години індивідуально-консультативної роботи викладача-лектора	
10	
2.2. Виконання індивідуального завдання практичного характеру	До кінця другого тижня травня	Захист роботи під час індивідуально-консультативної роботи	
10	
2.3. Інші види індивідуальної роботи	За планом	Участь у науково-практичних конференціях, студентських олімпіадах тощо	
10	
Разом балів за вибіркові види СРС	10	
Всього балів за СРС у 6 семестрі	40	
Заочна форма навчання (6-7-й семестр)	
І. Обов’язкові	
1.1. Виконання завдань модульного контролю	За розкладом занять	Виконання трьох модульних завдань різного рівня складності	30	
ІІ. Вибіркові	
2.1. Виконання завдань практичного характеру	В години ІКР. Не пізніше, ніж за 2 тижні до початку сесії
	Написання під контролем викладача	10	
2.2. Вивчення тем та питань, що відводяться на самостійне опрацювання	В години ІКР. Не пізніше, ніж за 2 тижні до початку сесії
	Усне опитування під час індивідуально-консультативної роботи	10	
Всього балів за СРС у 6-7 семестрі	40	
 
4.	
ПОРЯДОК ПОТОЧНОГО І ПІДСУМКОВОГО ОЦІНЮВАННЯ ЗНАНЬ З ДИСЦИПЛІНИ 
Форма навчання	денна	вечірня	заочна	
об’єкти контролю по дисциплінах, підсумковою формою контролю яких є іспит	
Порядок оцінювання знань студентів по дисциплінах, підсумковою формою контролю яких є іспит	Поточний контроль	Активність та результативність – до 5 балів
Систематичність – до 5 балів
Самостійна робота – до 15 балів
- підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення (до 5 балів);

- індивідуальні завдання теоретичного характеру (до 10 балів)     або
- індивідуальні завдання практичного характеру(до 10 балів)

Модульний контроль – до 15 балів
- модуль №1  (до 5 балів);
- модуль №2 (до 10 балів)	Завдання одного модульного контролю – до 30 балів 

Самостійна робота – до 10 б.:
-	підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення – до 10 балів
або
- виконання завдань практичного характеру – до 10 балів	
	Підсумковий контроль	Іспит – до 60 балів (результат зараховується за умови отримання не менше 30 балів)	Іспит – до 60 балів (результат зараховується за умови отримання не менше 30 балів)	
об’єкти контролю по дисциплінах, підсумковою формою контролю яких є ПМК	
Порядок оцінювання знань студентів по дисциплінах, підсумковою формою контролю яких є ПМК	Активність та результативність – до 5 балів
Систематичність – до 5 балів
Самостійна робота – до 15 балів
- підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення (до 5 балів);

- індивідуальні завдання теоретичного характеру (до 10 балів)   або
- індивідуальні завдання практичного характеру(до 10 балів)

Модульний контроль – до 75 балів
- модуль №1 (до 25 балів);
- модуль №2 (до 50 балів) 
(результат зараховується за умови отримання не менше 50 балів)	Завдання одного модульного контролю – до 80 балів 
Самостійна робота – до 20 б. (результат зараховується за умови отримання не менше 50 балів)

Самостійна робота – до 20 б.:

-	підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення – до 20 балів
або
- виконання завдань практичного характеру – до 20 балів	

Оцінювання знань студентів за традиційною шкалою та шкалою ECTS
85-100 балів	відмінно	А	
80 балів	добре	В	
65 – 75 балів	добре	С	
60 балів	задовільно	D	
50 – 55 балів	задовільно	E	
20 – 45 балів	незадовільно – можлива перездача	FХ	
0 – 15 балів	незадовільно – повторне вивчення дисципліни	F	

Для денної та вечірньої форм навчання

№№
пп	Об'єкти контролю	Кількість балів	

1.	
Оцінка поточної роботи в семестрі,  в т.ч.:
	
Від   0  до 40 балів
в т.ч.:	
1.1.	
Систематичність та активність роботи на семінарських заняттях
	
до  10 балів	
1.2.	Виконання завдань для самостійного опрацювання
	
до  15 балів	
1.3.	Виконання модульних завдань
	до  15 балів	

2.	
Оцінювання письмової екзаменаційної роботи
	
від 0 до 60 балів	

ПІДСУМКОВА ОЦІНКА (в балах)  =  
= результати поточної роботи  + результати  письмового іспиту
В блоці першому - оцінка поточної роботи в семестрі  (1.) –  максимальна кількість балів – 40; 
 В блоці  другому - оцінювання письмової екзаменаційної роботи  (2.) – максимальна кількість балів – 60; менше 30 балів не зараховуються.

Поточний контроль знань здійснюється в аудиторії в години, відведені  для семінарських занять та в процесі  індивідуальної роботи зі студентом у позанавчальний час шляхом:
•	усного опитування студентів по питаннях тем ( модуля), у т.ч. відведених для самостійного вивчення;
•	оцінювання дискусійного обговорення питань – що становлять зміст теми;
•	оцінювання самостійних письмових робіт студентів в аудиторії;
•	оцінювання виконаного і захищеного студентом письмового реферату (есе, повідомлення тощо) за заданими індивідуальними темами;
•	оцінювання виконаного і захищеного студентом завдання практичного характеру;
•	оцінювання відповідей студента на питання, що відведені для самостійного вивчення, у процесі індивідуально-консультативної роботи викладача зі студентом;
•	оцінювання участі студента в розгляді питань в аудиторії (внесення уточнень, доповнень, зауважень до відповідей і т.п.) тощо.
Оцінка самостійної роботи включає оцінки за всі види робіт, у т.ч. участь кожного окремого студента у семінарських заняттях, відповідей під час проведення  модульного контролю знань, написання рефератів, виконання інших індивідуальних завдань та вивчення питань, які виносяться на самостійне опрацювання.  При виконанні модульних завдань оцінці підлягають: виконання письмових завдань, тести, розв’язання ситуаційних задач, усні відповіді. Оцінка модульних завдань не може перевищувати 15 балів ( модуль І – 5 балів, модуль ІІ – 10 балів). Максимальна оцінка за самостійну роботу – 15 балів , за активність та систематичність – 10 балів.
Поточний контроль знань студентів заочної форми навчання здійснюється шляхом оцінювання виконання модульних завдань в межах 40 балів.

Порядок оцінювання поточної роботи студента в семестрі

Порядок оцінювання поточної роботи студента в семестрі
Максимальна кількість балів, які може набрати студент за результатами поточної роботи  -      40 
Об’єкти  контролю:
1)	систематичність та активність роботи на семінарських заняттях   (до 10  балів)   включає:
•	систематичність підготовки до  семінарських занять та  активність  участі в їх проведенні – 5 балів;
•	результативність роботи на семінарських заняттях – 5 балів (поточні оцінки лише «5» та «4»; при цьому обов’язкове позитивне складання модулів);
	2) виконання модульних завдань  (до 15   балів) включає:  
- перший модуль –5 балів; 
- другий модуль – 10 балів
3) виконання завдань для самостійного опрацювання – (до 15 балів) 
включає:
•	підготовка  програмного матеріалу (тем, питань), який  відводиться на самостійне вивчення – 5 балів; 
вибіркові види самостійної роботи
•	виконання  індивідуальних завдань наукового характеру – 10 балів  
або
•	виконання  індивідуальних завдань практичного характеру – 10 балів  
або
•	інші види індивідуальної роботи – 10 балів
Студент виконує одне із вибіркових завдань для самостійної роботи 
Студент допускається до складання іспиту, незалежно від кількості балів, одержаних в результаті поточного контролю

Порядок і критерії оцінювання знань студентів
при проведенні модульного контролю

Матеріали для модульного контролю знань включають два модулі (блоки).  
Кожне модульне завдання може  включати одне або кілька (не більше 3) програмних питань,     або одне практичне завдання,        або блок тестів (не більше 10)
Кожне модульне завдання оцінюється в 5 або 0 балів відповідно до приведених нижче критеріїв.

Для студентів  денної та вечірньої форми навчання:
на перший модульний контроль виноситься  одне модульне завдання, на другий - два модульних завдання. 

Вид завдання	Кількість балів
	Критерії оцінки відповіді	

Теоретичні питання	 

5 балів
	Студент виявив вільну орієнтацію в програмі навчальної дисципліни, знання назв і змісту передбачених програмою нормативно-правових актів,  знання та вірне розуміння змісту правових норм, їх характерних рис та особливостей, знання основних понять і категорій,  спроможність давати правильні їх тлумачення,  логічно і граматично правильно викладати думки.	
	
0 балів
	Студент не відповів на поставлені запитання, або відповідь є неправильною, не розкриває сутності питання, або допущені грубі змістовні помилки, які свідчать про відсутність знань у студента, або їх безсистемність та поверховість, невміння сформулювати думку та викласти її, незнання загальних положень програми дисципліни.	

Практичні завдання	
5 балів
	Студент правильно вирішив ситуацію на основі діючого законодавства,  вірно обґрунтував рішення з посиланням на конкретні норми законодавчих актів,  логічно  і  послідовно аргументує і викладає свою точку зору.	
	0 балів
	Студент не  вирішив  ситуації, або вирішив її невірно, або неправильно  обґрунтовує своє рішення, або неспроможний його аргументувати.	

Тестові завдання	5 балів
(зараховано)	Студент вирішив більшість тестових завдань абсолютно правильно і повно.	
	0  балів
(не зараховано)	Студент не вирішив більше половини тестових  завдань або вирішив не вірно, або відповідь на них є неповною.	

ПІДСУМКОВИЙ КОНТРОЛЬ ЗНАНЬ СТУДЕНТІВ

Підсумковою формою контролю знань з дисципліни «Цивільне право України» є: 
у першому  семестрі вивчення -  ПМК  (в межах 40 балів);
у другому семестрі вивчення -  письмовий іспит.
Для підсумкової оцінки знань зараховується середній результат поточної роботи студента за два семестри.

Критерії  оцінювання   знань   студентів  на письмовому іспиті 
Письмова екзаменаційна робота оцінюється в діапазоні від 0 до 60 балів. Екзаменаційний білет містить 6 вузлових комплексних запитань, кожне з яких оцінюється за шкалою 10; 5; 0 балів.
Відповідь на кожне з  6  питань оцінюється в: 
10 балів  - якщо  вона:
містить повне, розгорнуте, правильне та обґрунтоване викладення матеріалу; 
відображає чітке знання відповідних категорій, їх змісту, розуміння їх взаємозв’язку і взаємодії,  правильне формулювання відповідних тлумачень ; 
свідчить про знання назв і змісту передбачених програмою нормативно-правових актів (для найважливіших – необхідно знати рік їх прийняття);  
містить аналіз змістовного матеріалу, порівняння різних поглядів на дану проблему, самостійні висновки студента, формулювання  та аргументацію його точки зору;
містить, поряд із теоретичним матеріалом, фактичні дані (статистичні, результати судової практики і т.ін.), їх оцінку та порівняння; 
логічно і граматично правильно викладена;
5 балів – якщо студент дав відповідь на поставлене запитання, однак вона  має хоча б один з таких недоліків:
є неповною, не містить усіх необхідних відомостей про  предмет запитання, 
є не зовсім правильною:  наявні недоліки у розкритті змісту понять, категорій,  закономірностей, назв та змісту нормативно-правових актів,  нечіткі характеристики відповідних явищ;
не є аргументованою: не містить посилань на нормативно-правові акти (у разі необхідності),  інші джерела,  аналізу  відповідних теорій, концепцій, наукових течій і т.ін.;  недостатньо використано  дані юридичної практики, інший фактичний і статистичний матеріал;
свідчить про наявність  прогалин у знаннях студента;
викладена з порушенням логіки подання матеріалу, 
містить багато граматичних або стилістичних помилок чи виправлень;
0 балів – якщо  студент не відповів на поставлене запитання, або відповідь є неправильною, не розкриває сутності питання, або допущені грубі змістовні помилки, які свідчать про відсутність знань у студента, або їх безсистемність та поверховість, невміння сформулювати думку та викласти її, незнання основних положень навчальної дисципліни. 
Результат письмового іспиту складається з суми балів, одержаних за всі 6 питань.
Загальна підсумкова оцінка з дисципліни складається з суми балів за результати поточного контролю та за виконання завдань, що виносяться на іспит.  У разі, коли відповідь студента на іспиті оцінена менше ніж в 30 балів, він отримує незадовільну підсумкову оцінку. В цьому випадку отримані результати поточного контролю не враховуються. 
Робота оцінюється на “відмінно”, якщо вона виявляє високі знання студентом усієї програми  навчальної дисципліни,  його вміння користуватися різноманітними методами наукового аналізу суспільних і правових явищ, виявляти  їх характерні риси та особливості, свідчить про обізнаність студента щодо найбільш сучасних досягнень правової науки у певній галузі, відповідних теорій, концепцій, спірних питань, найбільш актуальних проблем щодо предмету відповіді тощо.
Підсумкове оцінювання знань студентів здійснюється  за 100-бальною системою з подальшим переведенням в  традиційну систему для фіксації оцінки в нормативних документах.

ОРІЄНТОВНІ  ПИТАННЯ  ДЛЯ  РОЗГЛЯДУ  НА
 СЕМІНАРСЬКИХ  ЗАНЯТТЯХ
Для студентів денної та вечірньої форм навчання

СЕМІНАР 1
ТЕМА 1.
ПОНЯТТЯ МІЖНАРОДНОГО ПРАВА

1.	Особливості системи міжнародного права
2.	Функції міжнародного права
3.	Співвідношення міжнародного та національного права, співвідношення міжнародного публічного та міжнародного приватного права
4.	Співвідношення понять “зовнішня політика”, “дипломатія”, “міжнародне право”

СЕМІНАР 2
ТЕМА 3,4

ДЖЕРЕЛА МП. НОРМИ МІЖНАРОДНОГО ПРАВА
ПРИНЦИПИ МП

1.	Поняття та види норми міжнародного права 
2.	Джерела міжнародного права
3.	Нормативний зміст принципів міжнародного права

СЕМІНАР 3
ТЕМА 5

СУБ’ЄКТИ МП. ВИЗНАННЯ ТА ПРАВОНАСТУПНИЦТВО

1.	Поняття та види суб’єктів міжнародного права
2.	Держава як основний суб’єкт міжнародного права. Державний суверенітет
3.	Форми та види міжнародно-правового визнання
4.	Поняття та зміст правонаступництва держави. Міжнародно-правове регулювання

СЕМІНАР 4
ТЕМА 6
ТЕРИТОРІЯ В МП

1.	Поняття та види територій. Їх просторові межі
2.	Поняття державної території та її складові частини
3.	Порядок встановлення державного кордону. Державний кордон України
4.	Правовий режим міжнародної ріки. Судноплавство по Дунаю
5.	Правовий режим Арктики та Антарктики
6.	Загальна характеристика договору про Шпіцберген

СЕМІНАР 5
ТЕМА 7

НАСЕЛЕННЯ В МІЖНАРОДНОМУ ПРАВІ. МІЖНАРОДНО-ПРАВОВИЙ ЗАХИСТ ПРАВ ЛЮДИНИ

1.	Поняття та складові населення. Міжнародно-правові норми
2.	Громадянство. Поняття та міжнародно-правове регулювання
3.	Біпатризм та апатризм. Міжнародно-правове регулювання
4.	Політичний притулок
5.	Правовий статус біженців та трудящих-мігрантів
6.	Універсальний та регіональний механізми захисту прав людини

СЕМІНАР 6
ТЕМА 8

МІЖНАРОДНО-ПРАВОВА ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ

1.	Поняття та підстави міжнародно-правової відповідальності
2.	Співвідношення матеріальної та політичної відповідальності
3.	Міжнародний злочин та міжнародний делікт
4.	Відповідальність міжнародних організацій

СЕМІНАР 7
ТЕМА 9

МИРНЕ ВИРІШЕННЯ СПОРІВ
1.	Поняття мирних засобів вирішення міжнародних спорів
2.	Відмінність добрих послуг від посередництва
3.	Особливості слідчої та погоджувальної процедури
4.	Відмінність між арбітражною та судовою процедурою
5.	Вирішення спорів МС ООН

СЕМІНАР 8,9
ТЕМА 10
ПРАВО МІЖНАРОДНИХ ДОГОВОРІВ
1.	Поняття права міжнародних договорів та його місце в системі міжнародного права. Джерела
2.	Поняття та види міжнародних договорів. Вили міжнародних договорів України
3.	Стадії укладення міжнародного договору 
4.	Згода на обов’язковість міжнародних договорів
5.	Договір та треті сторони
6.	Види та способи тлумачення договору
7.	Недійсність договору
8.	Зупинення та призупинення дії міжнародного договору

СЕМІНАР 10
ТЕМА 11

ПРАВО МІЖНАРОДНИХ ОРГАНІЗАЦІЙ ТА КОНФЕРЕНЦІЙ

1.	Поняття та ознаки міжнародної конференції
2.	Поняття та ознаки міжурядової міжнародної організації. Поняття та ознаки міжнародної неурядової організації. Правосуб’єктність 
3.	Способи створення міжнародної організації. 
4.	Механізм прийняття рішень в міжнародних організаціях
5.	ООН
6.	Регіональні організації (ОБСЄ, РЄ, СНДБ ОАД, ОАЄ)

СЕМІНАР 11,12
ТЕМА 12

ПРАВО ЗОВНІШНІХ ЗНОСИН

1.	Органи зовнішніх зносин держави. Роль парламенту в здійсненні зовнішніх зносин держави
2.	Поняття та джерела дипломатичного права. 
3.	Класи та структура персоналу дипломатичного представництва
4.	Порядок встановлення дипломатичних зносин між державами. Класи дипломатичних представництв та їх функції
5.	Правовий режим спеціальної місії
6.	Поняття та джерела консульського права.
7.	Порядок встановлення консульських зносин між державами і створення консульських установ держави. Їх види та класи 
8.	Функції консула по захисту прав громадян своєї держави
9.	Дипломатичні та консульські привілеї та імунітети 
10.	Представництво держави при міжнародних організаціях

СЕМІНАР 13
ТЕМА 13
ПРАВО МІЖНАРОДНОЇ БЕЗПЕКИ

1.	Поняття, принципи та джерела права міжнародної безпеки
2.	Порядок дії РБ ООН у випадку загрози миру, порушення миру та актів агресії
3.	Поняття та особливості операцій ООН по підтримці миру
4.	Регіональні системи безпеки
5.	Відносини України та НАТО

СЕМІНАР 14
ТЕМА 14

МІЖНАРОДНЕ ПРАВО ПІД ЧАС ЗБРОЙНИХ КОНФЛІКТІВ

1.	Принципи та джерела гуманітарного права
2.	Захист жертв війни
3.	Комбатанти та не комбатанти
4.	Засоби та способи ведення війни

СЕМІНАР 14
ТЕМА 15

МІЖНАРОДНЕ СПІВРОБІТНИЦТВО У БОРОТЬБІ ІЗ ЗЛОЧИННІСТЮ
1.	Поняття міжнародних злочинів та злочинів міжнародного характеру
2.	Основні види злочинів міжнародного характеру
3.	Форми та механізми боротьби держав із злочинами міжнародного характеру
4.	Міжнародна організація кримінальної поліції. Структура та компетенція
5.	Екстрадиція. Правове регулювання, принципи

СЕМІНАР 15
ТЕМА 16
МІЖНАРОДНЕ МОРСЬКЕ ПРАВО

1.	Поняття та джерела міжнародного морського права
2.	Правовий режим внутрішніх вод та їх склад
3.	Право мирного проходу
4.	Правовий режим прилеглої зони
5.	Відкрите море. Принцип свободи судноплавства
6.	Правовий режим напівзакритих та закритих морів
7.	Континентальний шельф
8.	Виключна економічна зона

СЕМІНАР 15
ТЕМА 14
МІЖНАРОДНЕ ПОВІТРЯНЕ ПРАВО

1.	Поняття, джерела та принципи міжнародного повітряного права
2.	Правовий режим національного повітряного простору та повітряного простору загального користування
3.	Свободи повітря і міжнародне повітряне сполучення
4.	Правовий статус повітряного судна та його екіпажу
5.	Міжнародно-правові засоби боротьби проти незаконного втручання у діяльність цивільної авіації

Питання, що повністю виносяться на самостійне опрацювання студентами

Тема №1 Поняття міжнародного права

План.
1. Визначте особливості системи міжнародного права
2. Визначте порядок створення норм міжнародного права
3. Взаємодія зовнішньої політики, дипломатії та міжнародного права
4. Дайте власне визначення міжнародного права

Тема 2.
ІСТОРІЯ ТА НАУКА МІЖНАРОДНОГО ПРАВА

Виноситься повністю на самостійне вивчення

1.	Визначте періодизацію міжнародного права
2.	Охарактеризуйте міжнародне право Давньої Греції та Давнього Риму 
3.	Назвіть інститути міжнародного прав, яке діяло в Середні віки
4.	Визначте значення Вестфальського миру 1648 р. для розвитку міжнародного права
5.	Особливості міжнародного права 19 ст.
6.	Визначте відмінності між класичним міжнародним правом та сучасним міжнародним правом
ТЕМА №3, 4 ДЖЕРЕЛА МП. НОРМИ МІЖНАРОДНОГО ПРАВА. ПРИНЦИПИ МІЖНАРОДНОГО ПРАВА

1.	Кваліфікуючі ознаки звичаєвої норми договірного права
2.	Допоміжні засоби для визначення правових норм.
3.	Взаємодія договору та звичаю в міжнародному праві
4.	Роль Комісії міжнародного права ООН та інших органів ООН в кодифікація та прогресивному розвитку договірного права
5.	Неофіційна кодифікація міжнародного права

ТЕМА 5. СУБЄКТИ МІЖНАРОДНОГО ПРАВА. ВИЗНАННЯ ТА ПРАВОНАСТУПНИЦТВО 

План

1.	Виключна компетенція суб’єктів міжнародного права та їх представництво в міжнародних відносинах
2.	Держави як основні суб’єкти міжнародного права
3.	Фізичні та юридичні особи як суб’єкти міжнародного права
4.	Доктрина Естради та Тобара щодо визнання держав
5.	Особливості правонаступництва після розпаду СРСР

ТЕМА 6. ТЕРИТОРІЯ В МІЖНАРОДНОМУ ПРАВІ

1.	Поняття територіального суверенітету, територіального верховенства, територіального права
2.	Стадії делімітації та демаркації державних кордонів
3.	Загальна характеристика Барселонської конвенції про статус та режим судноплавних шляхів міжнародного значення
4.	Правовий режим судноплавства по Дунаю
5.	Вирішення територіальних та прикордонних спорів

ТЕМА 7. НАСЕЛЕННЯ У МІЖНАРОДНОМУ ПРАВІ. МІЖНАРОДНО-ПРАВОВИЙ ЗАХИСТ ПРАВ ЛЮДИНИ

1.	Дипломатичний захист іноземців
2.	Правовий статус трудящих-мігрантів

ТЕМА 8. МІжнародно-правова відповідальність

	 
1.	Відповідальність за шкідливі дії, не заборонені міжнародним правом
2.	Кодекс злочинів проти миру та безпеки людства. Стан вирішення проблеми.
3.	Поняття солідарної відповідальності в міжнародному праві

Тема 9. мирне вирішення спорів

1.	Загальна характеристика Манільської декларації про мирне вирішення спорів
2.	Міжнародний арбітраж
3.	Мирне вирішення спорів за участю ОБСЄ
4.	Механізми мирного вирішення спорів в рамках ОАД та ОАЄ

ТЕМА 10. право міжнародних договорів
	
1.	Історія забезпечення виконання міжнародних договорів
2.	Міжнародні гарантії як засіб забезпечення виконання міжнародних договорів
3.	Національне законодавство і право міжнародних договорів
4.	Тимчасове застосування положень договору
5.	Норми jus cogens та дійсність міжнародних договорів

ТЕМА 11. право міжнародних організацій та конференцій

На самостійне вивчення
1.	Компетенція та структура РЄ
2.	Компетенція та структура ОБСЄ
3.	Компетенція та структура ОАД
4.	Компетенція та структура ОАЄ

ТЕМА 12. право зовнішніх зносин

1.	Спеціальні місії. Конвенція про спеціальні місії 1969 р.
2.	Представництво держав у їх відносинах з міжнародними організаціями
3.	Привілеї та імунітети ООН
4.	Привілеї та імунітети Міжнародного Кримінального Суду
5.	Історичні етапи розвитку консульського права
6.	Інститут почесних консулів

ТЕМА 13. право міжнародної безпеки
1.	Повноваження РБ ООН по підтриманню миру та безпеки
2.	Правовий статус багатонаціональних сил поза рамками ООН
3.	Кодекс поведінки, який стосується військово-політичних аспектів безпеки
4.	Відносини Україна-НАТО

ТЕМА 14. міжнародне право в період збройних конфліктів

1.	Результати Гаазьких конференцій миру 1899 та 1907 р.
2.	Женевське право
3.	Правий статус військових розвідників та шпигунів

ТЕМА 15. міжнародне співробітництво у боротьбі із злочинністю

На самостійне вивчення

1.	Міжнародно-правова боротьба з рабством, работоргівлею та її формами
2.	Міжнародно-правова боротьба з тероризмом
3.	Міжнародно-правова боротьба з незаконним оборотом наркотиків
4.	Міжнародно-правова боротьба з фальшуванням
5.	Міжнародно-правова боротьба з відмиванням коштів 

ТЕМА 16. міжнародне морське право 

1.	Кодифікація та прогресивний розвиток міжнародного морського права
2.	Історичні затоки та історичні води
3.	Умови здійснення проходу через територіальне море
4.	Правовий режим Чорноморських проток
5.	Правовий режим Суецького, Панамського та Кільського каналів

ТЕМА 17. міжнародне повітряне право 

1.	Порядок польотів над протоками та каналами
2.	“Свободи повітря”
3.	Основні міжнародно-правові акти, направлені на протидію незаконному втручанню в діяльність цивільної авіації
4.	Надання допомоги суднам, які потерпають
5.	Адміністративні формальності при міжнародних польотах
6.	Міжнародні авіаційні організації 

Матеріали  до модульного  контролю знань студентів.
ПЕРШИЙ СЕМЕСТР
МОДУЛЬ  1 
Теми 1 - 8
Контроль знань здійснюється у формі усних відповідей або самостійних письмових робіт за рішенням викладача, який проводить модульний контроль знань.

Питання, що виносяться на модульний контроль
(Конкретні модульні завдання будуються в межах поданих нижче питань та можуть бути представлені у вигляді запитання,  тестового завдання чи практичного завдання)

1.	Міжнародне право як особлива правова система  
2.	Між владні відносини як об’єкт міжнародного права (jus inter gentes)   Погоджувальна природа міжнародного права 
3.	Координуюча, регулююча, забезпечувальна та охоронювальна функції міжнародного права  
4.	Взаємовплив та взаємодія міжнародного та внутрішньодержавного права  Поняття імплементації та трансформації 
5.	Моністична та дуалістична теорії співвідношення міжнародного та національного права  
6.	Формування звичаєвих норм міжнародного права  
7.	Міжнародні узвичаєння  
8.	“М’яке” право  
9.	Взаємодія міжнародного публічного та міжнародного приватного права  Взаємодія та взаємовплив міжнародного права, зовнішньої політики та дипломатії  
10.	Поняття системи міжнародного права  
11.	Періодизація історії міжнародного права 
12.	Міжнародне право у давнину 
13.	Міжнародне право у Середні віки (з 5 ст.  до Вестфальського миру 1648 р )  Міжнародне право з 1648 р.  до 1815 р 
14.	Міжнародне право з 1815 р.  до закінчення Першої світової війни  Міжнародне право з 1919 р . до створення ООН  
15.	Поняття норми міжнародного права 
16.	Види норм міжнародного права  
17.	Класифікація норм міжнародного права
18.	Імперативні та диспозитивні норми міжнародного права 
19.	Принципи міжнародного права  
20.	Норми jus cogens  
21.	Універсальні та партикулярні норми (регіональні, локальні)  
22.	Поняття джерел міжнародного права 
23.	Взаємодія договору та звичаю 
24.	Кодифікація і прогресивний розвиток міжнародного права  
25.	Роль міжнародних організацій в кодифікаційному процесі
26.	Неофіційна кодифікація міжнародного права  
27.	Поняття основних принципів міжнародного права 
28.	Загальновизнані принципи міжнародного права: основні та галузеві  
29.	Загальні питання правосуб’єктності в МП. Поняття та зміст міжнародної правосуб’єктності
30.	Виключна компетенція суб’єктів міжнародного права та їх представництво в міжнародних відносинах 
31.	Поняття суб’єктів міжнародного права 
32.	Первинні та вторинні суб’єкти міжнародного права 
33.	Держави як основні суб’єкти міжнародного права 
34.	Державоподібні утворення  як суб’єкти міжнародного права
35.	Міждержавні міжурядові організації – суб’єкти міжнародного права 
36.	Міжнародно-правове визнання  
37.	Правонаступництво держав  
38.	Поняття та види території  
39.	Правовий статус території та види правового режиму території  Територіальний суверенітет, територіальне верховенство, територіальні права 
40.	Теоретичне обґрунтування правової природи території (об’єктна теорія, теорія компетенції, просторова теорія)  
41.	Територія держави: поняття та склад  
42.	Протяжність державної території по горизонталі та по вертикалі  
43.	Державна територія з міжнародним режимом використання (Шпіцберген)  Поняття, види і способи встановлення державних кордонів 
44.	Специфіка визначення кордонів в надрах, повітряному просторі 
45.	Поняття та види міжнародної території загального користування  
46.	Територія із змішаним режимом: поняття та види 
47.	Міжнародні ріки (озера) 
48.	Проходження державних кордонів по міжнародним (прикордонним) рікам (озерам)  
49.	Правовий режим Арктики  
50.	Міжнародно-правовий режим Антарктики 
51.	Правовий режим космічного простору  
52.	Правовий статус космічний об’єктів  
53.	Поняття населення в міжнародному праві, його складові елементи та правовий статус в міжнародному та національному 
54.	Правове регулювання питань громадянства в Україні  Закон України “Про громадянство” 2001 р  
55.	Захист прав людини  
56.	Механізми міжнародного контролю за дотриманням прав людини    Європейський суд з прав людини  
57.	Захист прав людини в законодавстві України 
58.	Визначення поняття міжнародно-правової відповідальності 
59.	Підстави виникнення відповідальності  
60.	Види відповідальності: політична та матеріальна  Підстави звільнення від відповідальності 
61.	Форми політичної відповідальності: сатисфакція, репресалії, санкції  Поняття реторсії  Форми матеріальної відповідальності: реституція, репарація, субституція  Поняття контрибуції 
62.	Матеріальна відповідальність за шкідливі дії, не заборонені міжнародним правом  

Типові задачі

Задача 1.
В 1947 р. Індія отримала незалежність, але до складу її території було включено декілька анклавів, які були в колоніальному володінні Португалії. Даман – на Західному узбережжі, Дарда та Нагар-Авелі, що знаходиться всередині сухопутної території. Колоніальна влада Потугалії здійснювала безперешкодний прохід між анклавами, який їй було надано ще владою Великої Британії під час колоніального володіння. В 1953 р. Індія обмежила це право, а в 1954 р. португальським військам було заборонено прохід із Даману в Дардру та Нагар-Авелі, потому прохід був відмінений взагалі. Індія не оспорювала суверенітет Португалії
? Які відносини – міждержавні чи відносини між суб’єктами національного спору – зачіпаються даним спором. В який суд – міжнародний або внутрішньодержавний – слід звертатися сторонам в даному спорі. Хто є позивачем, а хто відповідачем в даному спорі. Яке право має бути застосовано – міжнародне чи право одного із суб’єктів спору.

Задача 2.
Між Грецією та Туреччиною, які мають вихід до Єгейського моря, існує давній спір про приналежність морських просторів. Греція, якій належать багаточисельні острови, вважає своїм також і простір між островвами, а Туреччина оспорює позицію Греції. В 1973 р. Туреччина видала ліцензію одній із своїх компаній на проведення розвідки частини континентального шельфу Егейського моря. Після серії переговорів, які закічилдися невдачею, в 1976 р., Туреччина оголосила про початок проведення робіт на континентальному шельфі. Обидві сторни почали військові приготуванняю Греція звернулася до РБ ООН, завдяки втручанню якої конфлікт було призупинено.
? Базуючись на знаннях з національного права, доведіть, що в даній справі зачіпаються прерогативи держави. Яке рішення було винесено МС ООН

Задача 3.
В червні 1976 р. в Луанді – столиці Анголи – відбувся суд над 13 аглійськими та американськими найманцями. Вони були звинувачені в тмоу, що дали згоду за гроші воювати на стороні антиурядових сил. Захист обвинувачених будував свою аргументаці. На тому, що закон про боротьбу з найманцями в Анголі був прйнятий  в Анголі уже післі захоплення обвинувачених. Обвинувачення стверджувало, що на той час вже існувала звичаєва норма, яка забороняла найманство. В іпіддтвердження наводились резолюції ООН та ОАЄ, які були прийняти з цих питань, і вяких держави зобов’язувалися карати за цей злочин. Крім того, такі норми є в законодавстві ряду держав. Тому в даному випадку модна застосувати п. 2 ст. 15 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 р.
Дайте юридичний аналіз ситуації. Чи згодні Ви з тим, що норма про заборону найманства є загальновизнаною.

Задача 4
Президент держави Б. в одному із інтерв’ю опозиційному виданню держави Р. негативно висловився про існуючий в державі Р. політичний та економічний устрій. Він заявив: “Ваш уряд має змінити свій ліберальний курс, який обраний під диктовку західних фінансових установ”
? Чи можна кваліфікувати висловлювання Президента держави Б. Як дії від імені держави. Чи можна розцінити це висловлювання як втручання у справи держави Р. Які основні принципи міжнародного права можна застосувати для оцінки цього висловлювання.
Задача 5
Рано вранці 19 травня на території Посольства Латвійської республіки в Москві було спалено авто, яке було облито невстановленими особами  із-за паркану горючою речовиною. МЗС РФ вважає це актом вандалізму. Послу Латвії висловлено співчуття з приводу ситуації.
? За чиї дії РФ несе відповідальність в даному випадку. В чому  полягає порушення РФ її міжнародних зобов’язань В яких діях полягає реалізації відповідальності РФ

Задача 6. 
Невиплата  стипендії протягом 18 місяців заставила студентів і ЦАР, які навчаються в Москві, піти до посольства ЦАР в Москві і відмовитись вийти звідти. У неділю надійшла інформація, у заручники взято секретаря посольства. Однак саме Посольство цю інформацію заперечило. Крім того, повідомило, що конфлікт виник із-за того, що у посольства відсутні гроші на те, щоб відправити студентів на відпочинок додому. Студенти ведуть себе спокійно і співробітники посольства відмовились від того, щоб територія посольства була оточена російським спецназом. 
? Чи повинна РФ в даному випадку нести відповідальність. Відповідь обґрунтуйте.

Задача 7.
Рішенням Верховного суду Великої Британії по позову вихідців із архіпелагу Лагос (британські території в Індійському океані) було визнано незаконним депортація із Лагоса британським урядом в 1971 –1973 рр 2 тис. острівних мешканців на Маврікій та Сейшели, а також адміністративному заборону на їх повернення. Було прийнято рішення виплатити потерпілим компенсацію, відновити житло, але з врахуванням того факту що до 2016 р. острів Дієго-Гарсіа орендується США і там розміщена база ВМС США
? Чи можна вважати даний випадок актом міжнародної відповідальності, якщо так, то який, якщо ні, то, чому 

Задача 8.
Ввечері 1 серпня в Ташкенті співробітники українського інформаційного агентства “ХХХ” п. А т п.Б. мали зустріч з керівником комітету по захисту прав особи Республіки Узбекистан . Після того, як вони вийшли, їх було побито. Про цей факт було повідомлено посольство України, а потому МЗС Узбекистану. За інформацією, кореспонденти приїхали в Узбекистан за інформацією про стан дотримання прав людини в Узбекистані. Журналісти не були належним чином акредитовані, як це було передбачено двосторонньою угодою між Україною та Узбекистаном про правовий статус кореспондентів. 
? Чи несе влада Узбекистану відповідальність за благополуччя журналістів, які порушують Угоду про статус кореспондентів.
 
Задача 9.
Вождь племені хереро (Намібія) при підтримці групи відомих адвокатів звернувся до МС ООН з вимогою до ФРН про виплату компенсації за геноцид проти його народу. Розправа німців привела до загибелі 87 тис. осіб (плем’я нараховувало 100 000). Аргументуючи свою позицію, вождь посилався на прецедент: ВБ компенсувала шкоду, завдану колонізацією племені маорі (Нова Зеландія). В березні 1998 р. Президент ФРН публічно виразив жаль з цього приводу, однак вождь не був цим вдоволений.

? Чи існує норма міжнародного права, яка зобов’язує ФРН виплатити компенсацію за геноцид. Як називаються суми, які виплачуються якості жесту доброї волі

Задача 10.
12 листопада 2000 р. в столиці Катару (м. Доха) відкрився самміт глав держав ОІК. Саудівська Аравія, Лівія та Бахрейн заявили про бойкот саміту. Ці держави були обурені відмовою Катару розірвати торгові зв’язки з Ізраїлем, що було передбачено рішенняи попереднього Каїрського самміту у зв’язку з погіршенням ситуації в Палестинській автономії. Від участі в самміті відмовився і Іранський президент.

? В чому полягають санкції, рішення, про які було прийнято попереднім саммітом. Чи можна охарактеризувати відмову СА, Лівії та Бахрейну від участі в самміті як санкцію щодо Катару. До якого виду санкцій відносяться санкції, вжиті ОІК.

Задача 11.
Естонська сторона звинуватила двох російський дипломатів в діяльності, яка не є сумісною із статусом дипломатів. У зв’язку з цим МЗС РФ повністю заперечив звинувачення і висунув аналогічні звинувачення на адресу естонських дипломатів і змусила їх покинути територію РФ протягом 48 годин. 

? Чи можна кваліфікувати дії Естонії в якості порушення міжнародного права. Чи є дії РФ аналогічними діям Естонії. Чи модна дії РФ розцінити як санкції.

Задача 12.
В 1964 р. громадянин США Л. Хемінгуей оголосив про створення нової держави – Республіка Нова Атлантида – на рифі, розміром 12 фунтів і 6 фунтів в ширину у відкритому морі, поблизу від Ямайки, але за її територіальним морем і навіть континентальним шельфом. В новій республіці 7 громадян, вони створили свій гімн, герб та прапор і стали випускати марки республіки Нова Атлантида.

? Чому Республіка Н. Атлантида не може бути кваліфікована як держава, що здатна увійти до світового співтовариства. 

Задача 13.
В квітні 2001 р. літак-розвідник ВВС США здійснював обліт морських кордонів КНР. Формально літак знаходився за межами КНР, однак в безпосередній близькості до кодону. Намагаюсь відігнати літак-розвідник, китайський винищувач зачепив його крилом і льотчик винищувача був вимушений катапультуватись, в результаті чого загинув. Літак-розвідник був вимушений здійснити посадку на о. Хайнань (КНР). Після чого КНР та США виступили із взаємними претензіями. КНР стверджував, що США порушують міжнародне право, створюючи загрозу території КНР. США, в свою чергу, заперечували порушення МП і звинувачували КНР в неправомірному затриманні літака та екіпажу.
? Чи було порушення міжнародного права зі сторони США
Чому ставиться питання про відповідальність держави
Чи зобов’язана КНР повернути літак

Задача 14.
Повідомлення МЗС РФ
Прихід до влади на Тайвані 20 травня нового керівництва не змінює принципового підходу РФ щодо відносин з островом. Ми виходимо з того, що існує один Китай. РФ не підтримує з Тайванем міждержавних відносин і розвиває з ним тільки культурні та торгово-економічні відносини.
? якому виду визнання відповідає рівень відносин між Тайванем та РФ

Задача 15.
Після отримання в результаті виборів більшості місць в Парламенті Австрії належало право радикальній партії, яка відкрито пропагувала націоналістичні погляди. Її лідер очолив уряд Австрії. Враховуючи положення статуту ООН, ЄС прийняв рішення про введення політичних та дипломатичних санкцій по відношенню Австрії. Україна, поважаючи вибір австрійських виборців, не ввела таких санкцій.
Дайте юридичну оцінку діям ЄС

МОДУЛЬ  2 
ТЕМИ 9-17

Контроль знань здійснюється у формі усних відповідей або самостійних письмових робіт за рішенням викладача, який проводить модульний контроль знань.

Питання, що виносяться на модульний контроль
(Конкретні модульні завдання будуються в межах поданих нижче питань та можуть бути представлені у вигляді запитання,  тестового завдання чи практичного завдання)

1.	Поняття засобів мирного вирішення спорів 
2.	Системи мирних засобів вирішення спорів: переговори та консультації, їх місце в системі засобів мирного вирішення спорів 
3.	Міжнародний арбітраж  Постійний та разовий арбітраж 
4.	Постійна палата третейського суду.  Компетенція та склад
5.	Міжнародні судові процедури  
6.	Міжнародний суд ООН   
7.	Механізм мирного вирішення спорів міжнародними організаціями  
8.	Мирне вирішення спорів в рамках ООН  
9.	Система врегулювання спорів в рамках ОБСЄ  
10.	Процедури мирного вирішення спорів в ЛАД, ОАЄ, ОАД 
11.	Поняття та джерела права міжнародних договорів 
12.	Кодифікація права міжнародних договорів
13.	Національне законодавство і право міжнародних договорів  
14.	Поняття та юридична природа міжнародного договору
15.	Класифікація міжнародних договорів за об’єктом і колом
16.	Підготовка та прийняття тексту міжнародного договору
17.	Встановлення автентичності тексту договору  
18.	Способи вираження згоди на обов’язковість договорів  
19.	Застереження до міжнародних договорів  
20.	Реєстрація та публікація міжнародних договорів 
21.	Вступ договору в силу  
22.	Дія (застосування) міжнародних договорів  
23.	Договори і треті держави або треті міжнародні організації  
24.	Способи виразу згоди суб’єктів міжнародного права на обов’язковість міжнародного договору
25.	Депозитарій та його функції  
26.	Реєстрація договору 
27.	Публікація (промульгація) договору 
28.	Поняття недійсності міжнародних 
29.	Підстави недійсності договору: помилка, обман, підкуп представника, примус представника, примус держави шляхом застосування сили або погрози застосування сили 
30.	Загальні підстави припинення договору
31.	Розрив дипломатичних та консульських відносин та їх вплив на дію міжнародного 
32.	Поняття та цілі тлумачення міжнародних договорів
33.	Принципи тлумачення  міжнародних договорів
34.	Види тлумачення за суб’єктами, що тлумачать
35.	Поняття та джерела права міжнародних організацій  
36.	Поняття та ознаки міжнародних міждержавних організацій  
37.	Класифікація міжнародних організацій 
38.	Порядок створення міжнародних організацій: прийняття статутних документів, створення матеріальної структури, початок функціонування органів  
39.	Правосуб’єктність міжнародних організацій 
40.	Членство в міжнародних організаціях
41.	Органи міжнародних організацій  
42.	ООН та організації системи ООН
43.	Міжнародні регіональні організації (ОАД, Асоціація держав Південно-Східної Азії, СНД, Рада Європи, ОБСЄ)
44.	Міжрегіональні організації (ОІК)  
45.	Міжнародні неурядові організації, їх поняття та роль в міжнародному праві  
46.	Поняття дипломатичного права 
47.	Державні органи зовнішніх 
48.	Склад та функції дипломатичного представництва
49.	Початок і припинення дипломатичної місії  
50.	Імунітети і привілеї дипломатичного представництва та його персоналу  Спеціальні місії  
51.	Законодавство України про дипломатичну службу  
52.	Законодавство України про консульську службу України  
53.	Встановлення консульських зносин і відкриття консульств
54.	Консульський округ  
55.	Консульські привілеї і імунітети і їх відмінність від дипломатичних  
56.	Інститут почесних консулів 
57.	Поняття права міжнародної безпеки 
58.	Принципи міжнародної безпеки  
59.	Міжнародно-правові заходи забезпечення міжнародної безпеки 
60.	Система підтримання миру та безпеки по Статуту ООН 
61.	Сучасна концепція підтримання миру в рамках ООН
62.	Багатонаціональні сили поза межами ООН, їх правовий статус 
63.	Регіональна безпека, її співвідношення, із всесвітньою системою безпеки  Міжнародно-правове регулювання безпеки в рамках ОБСЄ, ОАГ, ОАЄ, ЛАД, СНД  
64.	НАТО, цілі, принципи і система 
65.	Договірні форми співробітництва між Україною та НАТО  
66.	Гаазьке та Женевське право 
67.	Створення Міжнародного Комітету Червоно Хреста 
68.	Поняття міжнародної протидії боротьби із злочинністю і об’єктивні передумови, які визначають спільну боротьбу держав 
69.	Міжнародні злочини та злочини міжнародного характеру та їх негативний вплив на міжнародні відносини  
70.	Співробітництво держав у боротьбі із злочинністю і його основні міжнародно-правові 
71.	Координація діяльності держав у боротьбі із злочинами міжнародного характеру
72.	Роль ООН і її органів у боротьбі із злочинністю, функціональні комісії ЕКОСОР та їх діяльність 
73.	Міжнародна боротьба з тероризмом і її значення на сучасному етапі   Боротьба з незаконним оборотом наркотичних засобів і психотропних речовин  
74.	Екстрадиція як інститут  правової допомоги між державами  
75.	Міжнародна організація кримінальної поліції (Інтерпол)
76.	Поняття та джерела міжнародного морського права
77.	Види (класифікація) морських просторів
78.	Правовий режим внутрішніх морських вод  
79.	Правовий режим суден в іноземних портах  
80.	Історичні затоки і історичні води 
81.	Поняття та правовий режим територіального моря  
82.	Кримінальна та цивільна юрисдикція прибережної держави щодо суден, які здійснюють право мирного проходу через територіальне море
83.	Прилеглі зони.  Поняття, види, правовий режим
84.	Протоки, що використовуються для міжнародного судноплавства
85.	Правовий режим Чорноморських каналів  
86.	Поняття держави-архіпелагу  
87.	Архіпелажні води, поняття та правовий режим 
88.	Виключна економічна зона.  Поняття та ширина ВЕЗ  
89.	Континентальний 
90.	Відкрите море.  Поняття.  Правовий режим 
91.	Принцип свободи відкритого моря та його елементи 
92.	Правовий режим суден у відкритому морі  
93.	Міжнародний район морського дна (район)  
94.	Міжнародні канали
95.	Правовий режим Суецького, Панамського та Кільського каналів 
96.	Поняття міжнародного повітряного права 
97.	Прогресивний розвиток та кодифікація МПП 
98.	Повітряний простір як територія
99.	Види і міжнародно-правовий режим частин повітряного простору 
100.	Принципи МПП: виключного та повного суверенітету держави над їх повітряним простором, свободи польотів у відкритому повітряному просторі, забезпечення безпеки міжнародної цивільної авіації  
101.	Міжнародні польоти, визначення та класифікація 
102.	Підстави та умови виконання регулярних та нерегулярних міжнародних польотів в межах іноземної території 
103.	Підстави та умови виконання польотів в межах міжнародної території загального користування (над відкритим морем)
104.	Міжнародні повітряні сполучення: поняття, система  
105.	Комерційні право або “свободи повітря”  
106.	Повітряне судно як різновид літального апарату, визначення 
107.	Правовий статус повітряного судна  
108.	Цивільні і державні повітряні судна
109.	Авіація загального призначення
110.	Акти незаконного втручання в діяльність цивільної авіації: поняття та види  Міжнародні авіаційні організації  ІКАО  ЄКАК, Європейська Організація щодо забезпечення безпеки аеронавігації (Євро контроль)

Завдання для виконання самостійної роботи
1.	скласти проект двостороннього міжнародного договору 
2.	розглянути прецеденти, запропоновані викладачем, що проводить семінарські або лекційні заняття
Типові практичні задачі
Задача 1.
14 березня 2000 р. Президент США підписав нещодавно прийнятий палатами Конгресу Закон «про режим нерозповсюдження по відношенню до Ірану». Закон передбачає введення американських адміністративних та фінансово-економічних санкцій проти іноземних фізичних та юридичних осіб у випадку виявлення будь-якої достовірнох інформації про передачу ними Ірану технологій зброї масового знищення. 
?Дайте юридичний аналіз ситуації, яка склалася у зв’язку з прийняттям такого закону. Чи порушені принципи міжнародного права (якщо так. Вкажіть). На підставі чого можуть бути правомірно прийняті акти національного права. Які конкретизують міжнародні рішення про санкції по відношенню до якоїсь держави.

Задача 2.
В 1974 р. в результаті турецького вторгнення частина Республіки Кіпр була окупована. Міністерство освіти та культури Кіпру виразила серйозну стурбованість з приводу відновлення археологічних досліджень в давньому місті Сала міс на окупованій частині острову. Мова йде не тільки про збереження кіпрського культурного спадку в руках Республіки, а не окупантів, тут також зачіпалися також інтереси французького уряду, оскільки французьки археологи із університету в Ліоні були партнерами кіпріотів в археологічних розшуках. Які проводилися в Саламасі до вторгнення туди турецьких військ. Турецькі археологи. Крім того, порушують ще міжнародне право: ембарго по проведенню розкопок на окупованій частині, встановлене резолюціями РБ ООН. 
? Як повинно бути питання про археологічні дослідження.

Задача 3
В 1978р. на науовій базі «есперанса» в сімї аргентинських полярників народилася дитина. Аргентина, намагаючись підтвердити свої територіальні претензії на Антарктиду, вказали у свідоцтві про народження, що дитина є аргентинцем, оскільки народилася на території Аргентини. З цією ж метою Аргентина відкрила на одній із станцій філіал банку, а в дні виборів відкриває там виборчі діяльниці. За законодавством Аргенти громадянство дитини визначається правом грунту (Jus soli). Якщо у громадян Аргентини народжується дитина на іншій території. То батьки дитини вирішують чи буде вона громадянином Аргентини по досягненню дитиною 5-річного віку.
? Яка підстава має бути застосована для визначення громадянства дитини. Чи може відкриття виборчих дільниць бути підставою для затвердження «ефективного володіння». Відповіді аргументуйте.

Задача 4
Суд виніс вирок групі, яка була звинувачена в спробі державного перевороту у Східному Казахстані. Суд приговорив 11 осіб до різних строків покарання. 2 осби є громадянами РФ. 2 України, 1 Молдови і всі інші громадяни Казахстану.
? Чи порушено міжнародне право фактом суду над іноземними громадянами. Чи мали держави (РФ, Україна. Молдова) вжити заходів для охорони прав своїх громадян. Якщо так, то які

Задача 5.
Протягом перших 10 років існування ООН в проблему першочергової важливості виросла проблема членства. За цей період до Організації було прийнято лише 9 держав. Приєднання 20 дернжав було блоковано рішенням РБ ООН. ЦЕ був період загострення «холодної війни». В 1947  р. ГА ООН звернулася до МС ООН за консультативним висновком: чи має член РБ ООН право ставити свою згоду щодо прийняття одного члена за умови прийняття іншого.  МС ООН відмовився давати свій висновок. Оскільки вважає, що це питання не є юридичним. В 1955 р. ГА знову звернулася до МС ООН за консультативним висновком: чи може ГА прийняти рішень про прийом нового члену у відсутність рекомендації РБ ООН.
? Як повинен відповісти суд на другий запит. Вивчіть відповідні прецеденти

Задача 6.
В 1956 р. ГА надала згоду на створення Надзвичайних сил ООН, основним завданням яких стало  забезпечення виводу англійських, французьких та ізраїльських військ з єгипетської території. А потому слагувати буфером на лінії премиря на Синайському півострові. В 1960 р. РБ ООН почала операції ООН в Конго. ГА підійшла до проблеми. Виходячи із положень ст.. 17 Статуту. Деякі держави заперечували проти такого рішення. ГА ООН звернулася до МС з проханням винести консультативне рішення з питання: чи складють дані витрати витрати Організації. Які передбачені ст.. 17. Суд відповів так. 
? Чи вправі держава в односторонньому порядку оскаржувати заходи, які вжииваються міжнародною організацією. Чи є рішення даного органу рішенням Організації в цілому.

Задача 7.
Адміністративний трибунал ООН був створений за рішенням ГА ООН для розгляду трудових спорів з персоналом. В 1952 р. трибунал виніс рішення про виплату значних компенсацій звільненим працівникам Секретаріату. Генеральний секретар звернувся до ГА щодо додаткових витрат, але члени почали заперечувати. Постало питання чи може ГА заперечити проти рішення Адміністративного трибуналу. Деякі держави стверджували. ГА не має права створювати такий трибунал.
МС ООН стверджував в даній ситуації, що Організація має створити достойні умови для своїх співробітників. В тому числі реалізувати право на судовий захист . Крім того. Організація може мати право на реалізацію прав. Що розуміються.
? Як суд відповів на питання про право ГА створити Адміністративний трибунал. Чи має право Асамблея не виконувати рішення Адміністративного трибуналу. 

Задача 8.
В поле зору російської преси попали публікації японської преси з питання чинності Спільної декларації СРСР та Японії 1956 р. Декларація припинила стан війні і понвила дипломатичні та консульські зносини між державами. Вона була підписана та ратифікована належним чином. Однак окремі її положення не вдалося реалізувати, зокрема положень по мирному договору, включаючи територіальний аспект.
?Наведіть аргументи. Які підтверджують. Що дана Декларація є договором

Задача 9.
В 1933 р. між Іраном (тоді ще Персія) і інго_іранською компанією. Яка належала Великій Британії було укладено концесійний договір, який надавав компанії виключне право видобутку та переробки нафти в визначеному районі. Договір мав залишатися в силі до 1993 р.. а до цієї дати міг бути анульований тільки за умови дотримання ряду умов, зокрема звернення до арбітражу. В 1951 р. Іран прийняв закон про націоналізацію нафтовою промисловості, і концесійний договір таким чином був анульований. Британський уряд звернувся до МС ООН.

? Чи мав МС ООН право приймати дану справу до розгляду

Задача 10.
В квітні 2001 р. депутат Державної Думи, порівнюючи російський та англійський варіант Конвенції про відмивання, виявлення, вилучення та конфіскацію доходів. Отриманих від злочинної діяльності, виявив помилку в російському перекладі: слово fiscal (податковий)  була перекладено як фінансовий. Із-за цієї помилки змінився зміст статті.

? Чи прийняла РФ на себе те ж саме зобов’язання, яке складає частину Конвенції. Чи можна стверджувати. Що по відношенню до РФ повинен діяти той текст статті, який повинен містити не слово податковий, а слово фінансовий. Чи можна розглядати зміну тексту статті як застереження РФ до Конвенції. Чи слід РФ відмінити попереднє рішення і прийняти нове

ЗАСТЕРЕЖЕННЯ. ЗАДАЧІ МОЖУТЬ БУТИ ЗМІНЕНІ І ДОПОВНЕННЯ ЯК ВИКЛАДАЧЕМ, ЩО ВЕДЕ СЕМІНАРСЬКІ ЗАВДАННЯ, ТАК І ВИКЛАДАЧЕМ, ЩО ВЕДЕ ЛЕКЦІЙНЕ ЗАНЯТТЯ.

5. ОСОБЛИВОСТІ ПОТОЧНОГО КОНТРОЛЮ ЗНАНЬ СТУДЕНТІВ ЗАОЧНОЇ ФОРМИ 
Форма навчання	денна	вечірня	заочна	
об’єкти контролю по дисциплінах, підсумковою формою контролю яких є іспит	
Порядок оцінювання знань студентів по дисциплінах, підсумковою формою контролю яких є іспит	Поточний контроль	Активність та результативність – до 5 балів
Систематичність – до 5 балів
Самостійна робота – до 15 балів
- підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення (до 5 балів);

- індивідуальні завдання теоретичного характеру (до 10 балів)     або
- індивідуальні завдання практичного характеру(до 10 балів)

Модульний контроль – до 15 балів
- модуль №1  (до 5 балів);
- модуль №2 (до 10 балів)	Завдання одного модульного контролю – до 30 балів 

Самостійна робота – до 10 б.:
-	підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення – до 10 балів
або
- виконання завдань практичного характеру – до 10 балів	
	Підсумковий контроль	Іспит – до 60 балів (результат зараховується за умови отримання не менше 30 балів)	Іспит – до 60 балів (результат зараховується за умови отримання не менше 30 балів)	
об’єкти контролю по дисциплінах, підсумковою формою контролю яких є ПМК	
Порядок оцінювання знань студентів по дисциплінах, підсумковою формою контролю яких є ПМК	Активність та результативність – до 5 балів
Систематичність – до 5 балів
Самостійна робота – до 15 балів
- підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення (до 5 балів);

- індивідуальні завдання теоретичного характеру (до 10 балів)   або
- індивідуальні завдання практичного характеру(до 10 балів)

Модульний контроль – до 75 балів
- модуль №1 (до 25 балів);
- модуль №2 (до 50 балів) 
(результат зараховується за умови отримання не менше 50 балів)	Завдання одного модульного контролю – до 80 балів 
Самостійна робота – до 20 б. (результат зараховується за умови отримання не менше 50 балів)

Самостійна робота – до 20 б.:

-	підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення – до 20 балів
або
- виконання завдань практичного характеру – до 20 балів	
НАВЧАННЯ
Оцінювання знань студентів за традиційною шкалою та шкалою ECTS

85-100 балів	відмінно	А	
80 балів	добре	В	
65 – 75 балів	добре	С	
60 балів	задовільно	D	
50 – 55 балів	задовільно	E	
20 – 45 балів	незадовільно – можлива перездача	FХ	
0 – 15 балів	незадовільно – повторне вивчення дисципліни	F	

ПІДСУМКОВА ОЦІНКА (в балах)  =  
= результати поточної роботи  + результати  письмового іспиту
Оцінка поточної роботи в семестрі  –  максимальна кількість балів – 40; 
 Оцінювання письмової екзаменаційної роботи  – максимальна кількість балів – 60; менше 30 балів не зараховуються.

Для заочної форми навчання:
	Поточний контроль знань студентів заочної форми навчання здійснюється шляхом оцінювання виконання завдань одного модуля (не більше 30 балів) та завдань для самостійної роботи (не більше 10 балів), результати якого включаються  до  підсумкової  оцінки  разом з результатами письмового іспиту.
модульний контроль включає 3 завдання, кожне з яких оцінюється в межах 10 балів, або тестові завдання
Завдання для самостійної роботи:
- Виконання індивідуальних завдань практичного характеру (складання юридичних документів тощо);
- Підготовка тем та питань, що виносяться на самостійне вивчення
Виконується одне із вказаних завдань, яке оцінюється в межах 10 балів. Вибіркові завдання виконуються в години ІКР (індивідуально-консультативної роботи викладача) 

Підсумкове оцінювання знань студентів здійснюється  за 100-бальною системою, за шкалою  ECTS з подальшим переведенням в  традиційну систему для фіксації оцінки в нормативних документах.  

Зразок  екзаменаційного  білета

МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ
КИЇВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ЕКОНОМІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ 
імені Вадима Гетьмана

Кафедра міжнародного та європейського права

Навчальна дисципліна:  Міжнародне право

Екзаменаційний білет  № А

1.	Територія держави: поняття та склад  
2.	Дія (застосування) міжнародних договорів  
3.	Законодавство України про консульську службу України  
4.	Міжнародна організація кримінальної поліції (Інтерпол)
5.	Прогресивний розвиток та кодифікація МПП 
6.	Повітряний простір як територія.

Екзаменатор                   П.І.Б.                          підпис
Завідувач кафедри         П.І.Б.                          підпис

Схвалено на засіданні кафедри 
міжнародного та європейського права
/протокол №___ від «__» _______ 200_ р./

Список рекомендованої літератури

ОСНОВНА
1.	Конституція України
2.	Закон України «Про міжнародні договори України» 2004 р.
3.	Закон України «Про державний кордон України» 1994 р.
4.	Закон України «Про громадянство» 2001 р.
5.	Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 2001 р.
6.	КТМ України 1995 р.
7.	Повітряний кодекс України  1993 р.
8.	Закон України «Про дипломатичну службу» 2001 р.
9.	Сборник документов «Действующее международное право» в трех томах (составители Ю.М. Колосов и Э.С. Кривчикова). –М.. 2006 
10.	Тимченко Л,Д. Международное право. – Х., 2004

 ДОДАТКОВА
1.	Международное право в современном мире. / Под ред. Ю.М. Колосова. М.,   2006
2.	Аваков М.М. Правопреемство освободившихся государств. – М., 1983.
3.	Аваков М.М., Лукъянович В.И. Незаконное вмешательство в деятельность гражданской авиации и международное право. В кн.: Советский ежегодник международного права, 1972. – М., Наука. 1974.
4.	Анисимов Л.Н. Международно-правовые средства разрешения международных споров (конфликтов). – Л., 1995.
5.	Анисимов Л.Н. Наркотики: правовой режим. Международно-правовые внутригосударственные проблемы регулирования производства, применения и распространения наркотических и психотропных веществ. – Л., 1994.
6.	Арцибасов И.Н., Егоров С.А. Вооруженный конфликт: право, политика, дипломатия. – М., 2004
7.	Ашавский Б.М. Межправительственные конференции. – М., 2000.
8.	Бабурин С.Н. Территория государства. Правовые и геополитические проблемы. – М., 1997.
9.	Балаховский Я.М. Разрешение споров в международном воздушном  праве (роль Совета ИКАО). В кн.: Советский ежегодник международного права, 1984. – М., Наука. 1986.
10.	Барсегов Ю.Г. Территория и международное право. – М., 1958.
11.	Баскин Ю.А., Фельдман Д.И. История международного права. - М., 1990.
12.	Блищенко И.П. Дипломатическое право. – М., 1990.
13.	Бобылев Г.В., Зубков Н.Г. Основы консульской службы. – М., 2006.
14.	Бордунов В.Д. Правовой механизм деятельности международных авиационных организаций. – М., 1999.
15.	Бордунов В.Д., Котов А.И., Малеев Ю.Н. Правовое регулирование международных полетов гражданских воздушных судов. – М., 1988.
16.	Венская конвенция о праве международных договоров. Комментарий. Составитель и автор комментариев Талалаев А.Н. – М., 1997.
17.	Верещагин А.Н. Международное воздушное право. – М., 1966.
18.	Волков М.М. Воздушное право: учебное пособие. – Л., 2005. Вып. 1 (часть специальная).
19.	Всеобъемлющая международная безопасность. Международно-правовые принципы и нормы. – М., 1990.
20.	Гай С. Гудвин-Гилл. Статус беженца в международном праве. - М., ЮНИТИ, 1997.
21.	Голицын В.В. Антарктика: тенденции и перспективы развития. - М., 1989.
22.	Дежкин В.Н. Некоторые вопросы гражданско-правовой ответственности авиаперевозчика (владельца воздушного судна) в международных соглашениях по воздушному праву // Вестник ЛГУ, 1976. № 5.
23.	Действующее международное право. В трех томах. – М., 1996 -1997. 
24.	Декларация Рио-де-Жанейро по окружающей среде и развитию. МЖМП, 1992.№ 2.
25.	Демин Ю.Г. Статус дипломатических представительств и их персонала. Учебное пособие. – М., 1995.
26.	Евинтов В.И. Многоязычные договоры в современном международном праве. Киев, 1981.
27.	Захарова Н.В. Правопреемство государств. – М., 1973.
28.	Заявление о принципах в отношении лесов. МЖМП. 1992. № 4.
29.	Звирбуль В.К., Шупилов В.П. Выдача уголовных преступников. – М., 1974.
30.	Ильин Ю.Д. Основные тенденции в развитии консульского права. – М., 1969.
31.	Карташкин В.А. Права человека в международном и внутригосударственном праве. – М., 2006.
32.	Клименко Б.М. Государственная территория. – М., 1974.
33.	Клименко Б.М. Проблемы правопреемства на территории бывшего Союза ССР // Московский журнал международного права. 1992.
34.	Кожевников Ф.И., Шармазанашвили Г.В. Международный Суд ООН. – М., 2001.
35.	Колосов Ю.М. Ответственность в международном праве. – М., 1975.
36.	Колосов Ю.М. Правовые вопросы безопасности гражданской авиации//Международная жизнь, 1974. № 3.
37.	Колосов Ю.М. Цепов Б.А. Новый международный и информационный порядок и проблема поддержания мира. – М., 2003.
38.	Колосов Ю.М., Сташевский С.Г. Борьба за мирный космос. Правовые вопросы. – М., 1984.
39.	Комментарий. Федеральный закон «О международных договорах Российской Федерации». (Ответственные редакторы В.П. Звеков, Б.И. Осминин). – М.,1996.
40.	Конвенция о биологическом разнообразии. МЖМП. 1994. № 1.
41.	Консульская служба.  Дипломатический вестник.  2006. № 12.
42.	Корбут Л.В., Баскин Ю.Я. Международно-правовой режим рек: история и современность. – М., 1997.
43.	Коровин Е.А. История международного права. Вып. 1. – М., 1946.
44.	Королева Н.Д., Марков В.Ю., Ушаков А.П. Правовой режим судоходства в Российской Арктике. – М., 1995.
45.	Котляр В.С. Черноморские проливы: общепризнанный правовой режим и современные тенденции. В “Российском ежегоднике международного права 1996-1997”. – М., 1998
46.	Котляров И.И. Международно-правовое регулирование вооруженных конфликтов//Военное право. – М., 1997. Гл. 10.
47.	Кривчикова Э.С. Главные органы ООН. Учебное пособие. – М., 1989.
48.	Крылов Н.Б. Правотворческая деятельность международных организаций. – М., 1988. Гл. 2, п. 2.
49.	Крылов Н.Б. Правотворческая деятельность международных организаций. – М., 1988.
50.	Кузнецов  В.И., Тузмухамедов Р.А., Ушаков Н.А. От Декрета о мире к Декларации мира. – М., 1972.
51.	Кузнецов С.А. Представители государств в международных организациях. – М., 1980.
52.	Кукушкина А.В. История разработки конвенции о запрещении военного или любого иного враждебного использования средств воздействия на природную среду 1977 г. МЖМП. 1999. № 4.
53.	Кукушкина А.В. Международно-правовые аспекты экологической безопасности. МЖМП. 1993. № 2.
54.	Кукушкина А.В. Становление принципа экологической безопасности в современном международном праве. МЖМП. 1994. №4.
55.	Куликов Р.Г. О международно-правовой ответственности за нарушение прав человека. – М., 1999.
56.	Курс международного права в 7-ми томах. Т. 3. – М., 1990.
57.	Лазарев С.Л. Международный арбитраж. – М., 1991.
58.	Левин Д.Б. История международного права. – М., 1962.
59.	Левин Д.Б. Международное право, внешняя политика и дипломатия. - М., 1981.
60.	Лопатин М.Л. Международные проливы и каналы: правовые вопросы. – М., 1985.
61.	Лукашук И.И. Нормы международного права. – М., 1997.
62.	Лукашук И.И. Право международных договоров. Курс международного права в 7-ми томах. Т. 4. – М., 2004. С. 5-90.
63.	Ляхов Е.Г. Терроризм и международные отношения. – М., 1991.
64.	Малеев Ю.Н. Международное воздушное право. – М., 2006.
65.	Мартенс Ф.Ф. Современное международное право цивилизованных  народов.Т. 1-2. – М., 1996.
66.	Международное и публичное право. Учебник под ред. Бекяшева К.А. С. 447-461.
67.	Международное право и международная безопасность: военная и политические области. Диалог советских и американских экспертов. – М., 2001.
68.	Международное право. Учебник под ред. Колосова Ю.М. и Кузнецова В.И. С. 90-107, 503-530.
69.	Международное право. Учебник под ред. Колосова Ю.М. и Кузнецова В.И. С. 531-560.
70.	Международное публичное право. Учебник под ред. Бекяшева К.А. С. 381-415.
71.	Международное сотрудничество в борьбе с преступностью. Сб. документов. Сост. П.Н. Бирюков, В.А. Панюшкин. – Воронеж, 1997.
72.	Менжинский В.И. Неприменение силы в международных отношениях. – М., 1976.
73.	Мировой океан и международное право. Основы современного правопорядка в Мировом океане. – М., 1986.
74.	Мировой океан и международное право. Открытое море. Международные проливы. Архипелажные воды. – М., 1988.
75.	Мировой океан и международное право. Правовой режим прибрежных пространств. – М., 1987.
76.	Мовчан А.П. Кодификация и прогрессивное развитие международного права. Курс международного права в 7-ми томах. Т. 1. – М., 1989, С. 220-241.
77.	Моисеев А.А. Международные кредитно-финансовые организации. – М., 1999.
78.	Молодцов С.В. Международное морское право. – М., 1987.
79.	Морозов Г.И. Международные организации. Некоторые вопросы теории. 2-е изд. – М., 1974.
80.	Морозов Г.И. ООН на рубеже веков (к 50-летию ООН). «Московский журнал международного права», 1995. № 1.
81.	Нешатаева Т.Н. Международные организации и право. – М., 2004.
82.	Панов В.П. Сотрудничество государств в борьбе с международными уголовными преступлениями. – М., 1999.
83.	Пархитько В.П. Международное ядерное право. – М., 1972.
84.	Перетерский И.С. Толкование международных договоров. – М., 1958.
85.	Полторак А.И., Савинский Л.И. Вооруженные конфликты и международное право. – М., 1971.
86.	Попов В.П. Международное уголовное право. – М., 1997.
87.	Потапов В.И. Беженцы и международное право. – М., 1986.
88.	Рамочная конвенция ООН об изменении климата. МЖМП. 1993. № 2.
89.	Решетов Ю.А. Борьба с международными преступлениями против мира и безопасности. – М., 1983.
90.	Родионов К.С. Интерпол: вчера, сегодня, завтра. – М., 2000.
91.	Сапрыкин Ф.И. Международно-правовые проблемы использования воздушного пространства государств-участников СНГ//Московский журнал международного права. 2003. № 4. С. 14-22.
92.	Сборник законодательных актов государств СНГ и Балтии по вопросам миграции, гражданства и связанным с ними аспектам. – М., 1996.
93.	Словарь международного  права. – М., 2006.
94.	Талалаев  А.Н.  Право международных договоров: договоры с участием международных организаций.  – М., 1989.
95.	Тункин Г.И. Процесс создания норм и источники международного права. Курс международного права в 7-ми томах. Т. 1. – М., 1989, С. 182-219.
96.	Тункин Г.И. Теория международного права. – М., 1970.
97.	Ушаков Н.А. Невмешательство во внутренние дела государств. – М., 1971.
98.	Ушаков Н.А. Основания международной ответственности. – М., 1983.
99.	Черниченко С. Объединенная Германия: продолжатель и правопреемник прежней // Дипломатический ежегодник. – М., 1996.
100.	Черниченко С.В. Международно-правовые вопросы гражданства. – М., 1968.
101.	Яковлев И.И. Международный орган по морскому дну. – М., 1986.